Under det mørke forløb af De Store Krige -
- opstod en eliteklasse af soldater.
Deres ubrydelige kodeks var simpelt. Hav et modigt, ædelt hjerte.
Vær retskaffen, og fuldkommen loyal overfor mesteren.
Efter alle de blodige år rejste et imperium sig.
Imperiet kunne samle alle, uanset farve, race eller tro.
Denne ubestridte magt nedbrød de store ridderes traditioner.
Men ikke for alle.
Læg jeres sværd, og I kan gå frit.
Jeg er kejserens sendebud.
- Jeg har en besked til Lord Bartok. - Velkommen til slottet.
- Jeg tager imod beskeden. - Beskeden er til din mester.
Enhver der ønsker at snakke med min mester, skal først snakke med mig.
Mener du at Kejserens ord -
- er værdige for en tjener?
Jeg er sikker på din arrogance har bedre effekt hos andre.
Det er en fejltagelse jeg gerne tilgiver.
Hvad er dit navn, soldat?
Jeg er sikker på Kejseren gerne vil vide -
- hvem der har været så venlig overfor hans sendebud.
En introduktion ville have været det bedste sted for dig at starte.
Jeg er hærfører Raiden af den Syvende rank.
Dit navn er mig velkendt.
Undskyld min arrogance.
Kommer dette direkte fra hovedstaden?
Forseglet foran mine øjne af Kejseren selv.
Meget vel.
Jeg er beordret til hovedstaden for at mødes med minister Gezza Mott.
Jeg skal gennemse nye protokoller og pligter.
Dette er hykleri!
Den nye protokol er bestikkelsen, der forventes af mig ved mødet.
Og af ingen anden grund end at fortsat være vellidt af ham.
Ministerens indflydelse er vokset meget siden jeres sidste møde.
Han er favoritten til at overtage pladsen som rådsformand.
Jeg vil ikke tolerere sådan en slags bestikkelse.
Hverken af min egen lomme eller min egen hovedstad.
- Hvad tænker du? - Jeg følger dig, min Herre.
Siden hvornår siger du andet end sandheden?
Sig hvad du tænker.
Hvis det er i sandhed er uretten ved korruption der går dig på -
- så skulle du have handlet før det ankom til dit eget hof.
Hva mener du helt præcis?
Jeg mener, det ville være fornuftigt at undersøge -
- om dette blot handler om stolthed.
Det handler ikke om stolthed det er et spørgsmål om værdighed.
- Så du vil afviser din pligt. - Jeg nægter denne afpresning!
My Herre, korruption i hovedstaden er intet nyt.
Hvordan er dette anderledes fra de absurde nye skatter?
Når en mand som ham kan kræve en bestikkelse i det åbne.
Uden nogen frygt for modstand, betyder vi går en farlig tid i møde.
Tror du jeg holder fast på -
- en idealisme der ikke eksisterer længere?
Måske.
- Herre? - Jeg har det fint.
- Lad mig kalde på lægen. - Han har undersøgt mig.
Hvornår? Hvad sagde han?
Du fortæller dem ikke noget.
Mine elskede er tilbage.
- Og hvordan gik skolen idag? - Lillys musiklærer har sagt -
- at hun er den bedste i klassen.
- Selvfølgelig er hun det. - Jeg synes, han overdriver.
Jeg synes han er god til at se talent.
Enten det eller også gør han klar til at bede om lønforhøjelse.
Vil du ikke spille noget for mig?
Godt arbejde.
Ikke alle kampe vil blive en-mod-en som i træningen.
Jeg var ikke klar over, vi trænede sådan et scenarie.
Der er aldrig advarsler i krige. Ikke alle fjender vil holde sig til -
- krigernes æreskodeks som vi gør. Du skal altid være på vagt.
Vi må gøre klar til at rejse med det samme.
Vi er blevet kaldt til hovedstaden.
Løjtnant, skal jeg tilslutte mig konvojen?
- Det er hærførerens beslutning. - Med al respekt, jeg mener jeg er klar.
Hvis hærførerens beslutninger var truffet på hvad andre mente om dem selv -
- kunne halvdelen her tage min plads.
Få mændene til at forberede til vores rejse.
Du forskrækkede mig.
Hvor længe har du stået der?
Flere timer.
Dit humør er ikke lige så stærk som din listighed.
Det er en uretfærdig fordel at bruge sine evner mod sin kone.
Det er dig som har overtaget, over mig.
Og hvordan kan det være?
Jeg hørte, at sendebuddene er ankommet.
- Jeg tror ikke, de kom med gode nyheder - Hvorfor tror du det?
Du kan måske gemme dig fra mig, men du kan ikke gemme dine tanker.
Vi er kaldt til hovedstaden.
Jeg troede ikke, I skulle afsted før årstiden skiftede.
- Det er et ønske af den nye minister. - Med hvilket formål?
Ikke noget værd at ødelægge vores aften over.
Du mener, du ikke ønsker at snakke om det.
Nej, jeg mener at jeg snart vil være væk fra dig.
Og jeg kan komme i tanke om andre ting der kunne underholde os.
Det er svært at argumentere imod den logik.
Kom med.
Min bedstefar, en grum kriger. ikke særlig populær.
Men han var ansvarlig for at udvide vores jord -
- til den provins den er idag. Min far... han alene havde ansvaret -
- for at beskytte denne jord under den Store Krig.
Du ville have nydt at kende ham.
Min søn.
Jeg har ingen arving.
Jeg vil blive den 10. og sidste generation som begraves her.
For 30 år siden, denne måned, og imod alles råd -
- var det idealisme, som fik mig til at invitere dig ind i mit hjem.
En ung mand, med en tom sjæl sløret af druk -
- og mørk som gravene af dem, som krydsede hans sti.
Men det var idealisme, som så gennem alt det -
- til den mand, jeg ser foran mig.
Nu giver du mig bedre råd, end jeg giver mig selv.
Når jeg har forladt denne verden, skal du tage dig af disse landområder.
- Min Herre... - Du skal videreføre mit navn.
Men dit sværd skal gives til en arving. Jeg er kun din tjener.
Du er arving til min ånd. Vores bånd er fortjent -
- ikke arvet. - Tag sværdet.
- Pas på dig selv. - Selvfølgelig.
Hav det godt, min kære.
- Er du klar, Kommandør? - Ja, Herre.
- Har vi gaven til minister Gezza Mott? - Ja, der er styr på det hele.
- Gabriel. - Kommandør.
Tak for den store ære.
Jeg kendte din mor og far godt.
Hvis de stadig var blandt os, ville de være meget stolte.
- Så starter det igen. - Det gør det.
Bliv siddende. Bliv siddende.
- Må jeg stille dig et spørgsmål? - Selvfølgelig.
Du har kendt Kommandøren længe, ikke?
Siden jeg var på din alder.
Er det rigtigt, at han ikke er født ind i den militære rang?
Han kommer fra fattige kår.
Blev forældreløs som barn, hele familien døde af feberen.
Var det der Lord Bartok tog ham til sig?
Nej. Først meget senere, da han var en ung mand.
- Hvorfor spørger du? - Man hører historier om ham.
Man siger han var ond og morderisk uden samvittighed eller ære.
I mange år, var han styret af druk.
Den mørke tåge gjorde ham voldelig.
Ændrer dette på din respekt for ham?
Man skal respekteres for at rette op på sig selv, ikke dømmes.
Få nu noget søvn. Det blive en lang rejse i morgen.
Velkommen, Lord Bartok.
- Gik din rejse godt? - Ja.
Den kan være lang.
Den virkede kort.
- Jeg kan se, du har en gave med. - Det er normalt ved officielle besøg.
- En kåbe. - En fin kåbe.
Du må også beholde kassen.
- Var det din tjener, der fandt gaven? - Nej jeg valgte den personligt.
Meget vel, vi begynder tidligt i morgen. Der er tydeligvis meget at nå.
Jeg ser frem til din gennemgang af de nye protokoller.
Ja, og derudover får vi mulighed for -
- at diskutere Bartok jordens fremtidige udfordringer.
Jeg tror ikke, han kunne lide farven.
Hvis jeg havde vidst hvad du ville gøre havde jeg insisteret på at du gav mere.
- Mere? Han fik også kassen. - Det er ikke for sjov.
Han opfatter det som en personlig fornærmelse.
- I morgen giver jeg en passende gave. - Nej du gør ikke.
Og i mit nærvær, vil du kalde -
- ministerens krav for det det virkelig er... en bestikkelse.
At kalde det noget andet -
- gør det kun lettere for de involverede.
Herre, måske er dette ikke tidspunktet til at tage dette standpunkt.
Og hvis jeg løsner op nu -
- hvor skal jeg så trække grænsen?
Når de har taget halvdelen af min jord? Når det kommer dertil -
- hvor jeg skal være en tyran overfor dem som er under mig -
- for at støtte bestikkelsen at dem over? - Hvem tror han, at han er?
Måske han ikke har forstået, hvad der forventes af ham?
Det ved han udmærket godt.
Kommer han her og forsøger at markere sig på min bekostning?
Eller er han så fyldt af stolthed, at der ikke er plads til ydmyghed?
Her, hund, silke til dit skidt!
- Hvor er vi ventet? - Jeg vil gerne vise dig noget.
Sådan et fint sværd.
Må jeg?
Dette er en adelsmands sværd. Hvordan har du fået det?
Det var en gave...
- fra min mester.
Jeg har aldrig hørt om en sådan generøsitet fra Herre til tjener.
Det ser ud til, at du har vundet.
Det er mit yndlingsværelse, fordi det viser -
- den store værdi af generøsitet og ydmyghed...
Nødvendige kvaliteter for at det kører gnidningsfrit -
- med arbejdet i hovedstaden. Noget som alle de andre adelsmænd -
- der har været her, synes at have forstået.
- Forstår du pointen med vores samtale? - Ja.
Meget imponerende. Har du virkelig tænkt dig at give det hele væk?
Min tålmodighed er snart opbrugt.
Vi kan lege denne leg så længe du vil -
- men du får ingen bestikkelse fra mig.
Er det hvad det er for dig? En leg?
Hvad tror du Kejseren vil sige til -
- at hans ordre bliver opfattet som en leg?
Da din eneste trussel er at rende til Kejseren -
- som et lille barn, så spørg ham.
- Hurtigst muligt. - Jeg behøver ikke spørge.
Du blev beordret til denne gennemgang af Kejseren -
- og alligevel nægter du at adlyde. - Jeg nægter ethvert forsøg fra dig -
- på at udøve en illusion af magt over mig.
Det er dig, der lever i en illusion, ikke mig.
Jeg giver dig ingen trussel, men et løfte.
Jeg vil ikke bare tage dine ejendomme og din titel.
Jeg vil knuse alt, hvad der er forbundet med Bartok navnet til støv.
Og når jeg er færdig, vil der hverken være spor af dig -
- eller nogen generation før dig.
Du bør ikke gå over stregen.
Er der noget i vejen?
Jeg har kendt mange som dig, mænd som, når deres hår bliver gråt -
- og deres ryg smerter som knive, kommer for at opgøre deres fortid.
Sandheden er at din inderste frygt -
- er din største egenskab. Du er ligegyldig.
Du har hverken kastet en skygge, eller efterladt dig fodspor -
- på Bartok klanens stolte arv.
Alt du har udrettet er, at blive født adelig...
Og selv det, fejlede du at leve op til.
Vagter! Vagter!
Trækker du blank over for en kejserlig minister?
- Minister, din svigerfar kommer. - Hvad er der sket?
Alt jeg har hørt er, at du blev angrebet.
Jeg kan ikke sige for meget lige nu.
Men vi skal snart overvære kejserens vrede.
Du er blevet indbragt for vores -
- ærværdige og vise kejser.
Fangen der står for jer, er Lord Bartok.
Han har begået den forbrydelse -
- at angribe en loyal kejserlig minister.
Fangen får nu lov til at tale til sine slægtninge -
- før vores herre, afsiger sin dom.
Hvad der er blevet sagt om mig er sandt.
Jeg hverken forsvarer -
- eller anfægter kendsgerningerne.
Men de dækker ikke over -
- omfanget af min sande forbrydelser.
Ære kræver mere end bekendelse.
Så jeg giver min fulde tilståelse og hele sandheden.
I alt for lang tid, har jeg ikke kunne se -
- mit eget hykleri.
Jeg har ignoreret min egen fejhed, belejligt gemt mig bag et synspunkt -
- af politiske kompromiser. Og for hvad?
For at bevare den usle rigdom og rang, som mennesker begærer.
Så jeg står for jer, som en fordømt mand -
- som endelig gør op med uretfærdighed.
Min skam og fortrydelse er -
- at jeg ikke gjorde det før det kom til mit eget hof.
Vi forsyner hærene, vi bygger -
- vejene, vi brødføder nationen.
Men alligevel tier vi, mens statskassen tømmes -
- og vores frihed bliver udvandet. Der vil være tider -
- hvor vi er magtesløse mod uretfærdighed, men aldrig tider hvor -
- vi ikke protesterer.
Denne mand, Gezza Mott -
- er en kræftsvulst der vokser.
Og det eneste rigtige er, at skære den ud.
I ved alle hvad jeg taler om.
Hver af jer har været offer for hans afpresning.
Men mine ord er ikke en fordømmelse af mine adelige venner -
- de er en advarsel.
Jeg beder jer om at overveje, hvad I gør -
- for vi hjælper denne mand med at smede de kæder der binder os.
Hvilket bringer mig til -
- tilståelsen af min sande forbrydelse -
- så jeg kan genvinde min ære.
Min forbrydelse er kun, at jeg -
- undlod at dræbe Gezza Mott, -
- da jeg havde chancen.
Vi har nydt godt af hundrede års fred under min families styre.
Vi skabte orden, hvor der var kaos,
Fred hvor der kun var krig og blodsudgydelser.
Mine underordnede accepterer deres roller, tilfredse med -
- at tjene en større sag.
Hvis du tror at dine ord kan få de andre adelige til at være uenige -
- så tager du fejl. Er du klar til at modtage min dom -
- og genskabe din ære? - Jeg er klar til at modtage din dom -
- men min ære er intakt.
Vover du at modsætte dig kejserens ord?
Alle af dit hus skal bortvises fra dine jorder.
Bartok klanen findes ikke længere.
Og dit eget selvbedrag, kræver mere ekstreme metoder.
Dine forbrydelser og modsættelse mod landets bekendtgørelser -
- skal betales tilbage med dit hoved.
- Det kan du ikke gøre! - Vover du at tale direkte til kejseren!
Herre, en sådan dom er uhørt for en adelig.
En sådan arrogance, kan ikke stå ubesvaret.
Hvad er dit forslag?
Din kommandør er dig meget loyal, Lord Bartok.
Så derfor er det passende, at du møder dit endeligt, ved hans sværd.
Skulle du nægte at adlyde -
- vil alle Lord Bartoks slægtninge blive henrettet.
- Minister! - Rådsformand.
Kejseren har talt.
Kommandør!
Lad ham passere.
- Du skal gøre det. - Nej.
- Jeg er allerede død. - Jeg vil hellere dø ved din side -
- end at deltage i denne forestilling.
Det ved jeg du vil, men hvordan vil det gavne os?
Herre...
- Jeg kan ikke gøre det. - Det er allerede gjort.
Tænk kun på, hvad der følger.
- Ånden i vor klan, vil bestå gennem dig. - Kommandør Raiden.
Kejserens ord er ikke en anmodning, der kræver din beslutning.
Husk dette, Raiden, skader skabt af ære, -
- er selvforskyldte.
- Træk dit sværd. - Min herre.
Kommandør, træk dit sværd.
Din hengivenhed til kodeks er fuldkommen, ikke?
- Ja, min herre. - Og som din herre og mester, -
- beordrer jeg dig hermed til at fuldføre denne opgave.
Fra dette øjeblik, skal du ikke føle sorg over, hvad du har gjort.
Det vil lukke munden på de der er uenige, i temmelig lang tid.
Vi må tage os af kommandør Raiden, hurtigt og effektivt.
For din mesters fordel, eller din egen?
Så du hvordan han stod foran dig? Han er en gal hund.
Vi kontrollerer krigerne, gennem deres loyalitet til deres herre.
Hvordan tror du, at to millioner vil reagere, -
- hvis vi slår en af deres egne ihjel?
For at eksemplificere dyd ved loyalitet.
Hvad hvis han vil søge efter hævn?
Han må ikke røres.
Der er allerede for mange, som leder efter en grund til at handle.
Hvis du har bevis for, at han vil komme efter dig, -
- da vil jeg beordre ham død. Men først da.
- Er det forstået? - Ja, herre.
Skal jeg stå for udsættelsen og den efterfølgende fordeling af Bartok jorden?
Jordene skal deles ligeligt, -
- så en ikke får fordel, fremfor en anden.
Selvfølgelig. Jeg vil ikke forstyrre herren, -
- med detaljerne, på dette tidspunkt. Jeg vil være tilstede selv.
Det er jeg sikker på, du vil.
Du må passe på overfor ministeren, min herre.
Jeg ved du ikke billiger Gezza Mott.
Men jeg nyder godt af hans -
- ambitioner og grådighed. - Ja, Herre.
Hannah.
Far.
Auguste! Jeg hører, at høsten var god denne sæson.
Ja, det var den.
Så den jord jeg tog, og gav til dig har vist sig at være en god -
- erstatning for den døende, du havde. - Det har den.
Perfekt.
Sig mig, du kendte Lord Bartok. Hvad ved du om hans tjener?
Jeg kendte ikke Bartok så godt, selvom vi har handlet lidt.
Hvad angår denne Raiden, så kender jeg ham kun via rygter.
Fortællinger om hans voldelige fortid.
Du har været sammen med ham. Hvad synes du?
Det ville chokere mig, hvis han lader dette ligge.
Jeg ønsker at du sender mig 1000 af dine mænd -
- for at øge min sikkerhed indtil dette er ovre.
- 1000? - Ja.
Det er mere en halvdelen af mine mænd.
Mænd som du har på grund af mig.
Vil du foretrække at vende tilbage til den fattige tilstand du var i -
- før jeg så venligt tog din datter til kone?
Nej, Minister.
Du overvåger udsættelsen.
Derefter, og så længe der er behov -
- vil jeg have overvåget Raiden, hvert eneste minut af dagen.
Når han beslutter at angribe, vil vi være klar.
Sir! Lader vi det her ske?
Vi går ikke uden en kamp!
Alle skal pakke deres ting, og gå.
Paladsets soldater er allerede på vej.
Bliver vi bare smidt på gaden, som om vi ikke er noget?
Hvordan skal vi kunne klare os selv?
Kommandør, skal det forstås, som at du ikke vil have os til at gøre noget?
Vores Herre er død, jeg er ikke længere jeres Kommandør.
Fra nu af skylder I ikke nogen noget.
Jeg er ikke længere ansvarlig for jer.
Rør hende ikke!
Disse mennesker mister deres hjem. Du skal behandle dem med respekt.
Hvor skal du hen?
Giv mig en drink! En omgang til mine venner.
ET ÅR SENERE
Er det det hele? Det dækker knap nok vores udgifter.
I aften forkæler vi os selv med et godt måltid i byen.
- Det vil være godt for dig. - Nå, jeg må komme afsted.
Vejene til markedet er allerede fyldte.
Så du det?
- Din far har givet mig mit eget mærke. - Det er vidunderligt.
Han har aldrig taget en lærling til sig så hurtigt.
Og jeg håber at jeg snart kan sige søn i stedet.
Tilføj så dit mærke. Vi skal videre.
Når de har installeret panelerne -
- fortsætter vi med gulvene. - Javel.
Du kan ikke finde en kniv som denne, nogen steder i landet.
- Et tegn på min dybe respekt. - Hjælp som din -
- er årsagen til vores nation vokser i styrke.
Du kan være sikker på at dit ønske om skattelettelser bliver hørt.
Tak, Minister.
- Er du snart færdig? - Ja.
Måske min krop ville have styrken -
- til at hele denne lille skade, hvis jeg havde en bedre læge.
Du har fået den rigtige behandling.
Det er som om noget forhindrer såret i at lukke.
Er det hvad du kan give som forklaring?
"Noget"?
Ud!
Hvorfor sendte du tjeneren væk?
Du tillader ikke forstyrrelser, når du er optaget.
Har du overvejet, at det er nødvendigt for tjeneren at -
- smage på alt hun bringer mig, hvis nu nogen skulle finde på at forgifte mig?
Nej vel? Eller også vidste du det, men lod som om, du ikke gjorde.
- Selvfølgelig ikke. - Skal jeg tror på dig?
Bare fordi, du er min kone?
Teen bliver kold.
Det ser ikke ud til, at den er forgiftet.
Hvordan går det med porten?
Jernporten kan holde en hel hær tilbage.
Når den er på plads, kunne vi måske -
- fritstille nogle af de vagter, som vi har lånt af din svigerfar?
At give dem husly og mad har bragt vores økonomi i klemme.
Prisen bliver ikke noget problem.
Prisen for pavillonen er nu på det fem dobbelte af det forventede.
Det godkendte budget uden de forgyldte løv...
Selv om det er opløftende, at få opremset mit regnskab -
- så har jeg brug for en privat samtale med min Kommandør.
- Hvilke nyheder bringer du mig? - Flere af de samme.
- Og hans mænd? - Spredt for alle vinde.
De søger ansættelse, der hvor de kan.
- Har han haft kontakt med dem? - Nej.
Og alligevel er han stadig i hovedstaden.
Vi overvåger ham, dag og nat.
Han er tålmodig men han snyder ikke mig, og han burde ikke kunne snyde dig.
Prik til ham, find ud af hvad han skjuler.
Vær venlig at følge med, se her hvem det er.
- Løjtnant. - Bliv bare siddende.
- Bring os mere at drikke. - Gabriel.
Hvad siger du til mit etablissement?
- Det er sikkert lige dig. - Helt sikkert mig.
Hvad med jer, hvordan går det jer?
Jeg styrer lidt fiskerbåde for en rig købmand.
Gabriel arbejder også for ham.
Det forklarer jo jeres kraftige duft.
Det er grunden til at min kone lader mig være her alene.
- Ingen anden kvinde vil røre mig, - Ihvertfald ikke uden betaling.
- Halv pris, da det er dig. - Nej, men tak.
- Jeg ville acceptere det tilbud. - Når du betaler dine egne drinks -
- vil jeg udvide mit tilbud, til at også at gælde andre.
Gentlemen, for jeres lykke.
- På den måde, vil I gøre min større. - Hørt, hørt. skåål
- Hvad med dig, Jim? - Jeg arbejder, når jeg kan.
Måske der er arbejde på havnen.
- Skal jeg spørge dernede? - Nej.
- Den slags arbejde er ikke for mig. - Med din fattigdom og hans lugt -
- så må jeg sidde sammen med de to mest ensomme mænd i hovedstaden.
Lige præcis, de to ensomste.
Han bruger det meste af tiden her nu.
Selvom du fortalte mig, han gør som i gamle dage, så er det svært at tro på.
Han virker friskere her til aften.
- Jeg er nødt til at gå. - Gå dog ikke for hans skyld.
- Jeg bliver dårlig i nærheden af ham. - Løjtnant, løjtnant.
Hvor skal du hen?
Kom her og få en drink med mig.
Jeg er ikke din løjtnant mere.
Raiden, vågn op.
Her, drik det her.
Lad os få dig hjem.
Jeg er okay.
- Lad mig hjælpe, du kan knap nok gå. - Jeg har ikke brug for din hjælp.
Jeg er okay.
Du finder ingen, der er bedre end mig til at vise din søn at håndtere et sværd.
Jeg gav dig et tilbud og jeg ser ingen anden byde på dit talent.
Accepterer du mit tilbud, jeg har ikke mere tid at spilde.
Held og lykke med din søn, han får brug for det.
Og så, så jeg ham komme ud af Gezza Motts hovedport.
Hvordan? Han ville aldrig have fået lov til at betræde ministerens ejendom.
Han arbejder som lærling for en smed.
Han har en helt ny identitet.
Jeg adspurgte folk på torvet, om ham.
Han må have været desperat efter et job.
Jeg er sikker på at ministeren betaler, for information om at -
- en af Bartoks folk har skabt en falsk identitet, for at få job -
- lige under næsen på ministeren.
Skal vi...
Det første jeg gør med min nye rigdom, er at -
- købe et bosted tættere på øllet.
- Den tanke kan jeg godt lide. - Og så vil jeg tjene...
Du er sent på den.
Jim så dig forlade Gezza Motts i dag.
Han ville videregive denne information til Gezza Mott og tjene på det.
Jeg havde ingen anden mulighed.
- Det er min fejl. - Nej det er ikke.
Jim var klar til at ofre jeres liv, for at få en belønning.
Nu er det nok, vi kan ikke have flere fejl.
Har du autorisationen?
Gezza Motts er nu det mest befæstede, område i nationen.
At komme derind, bliver ikke bare svært. Det er nok umuligt.
Den eneste direkte vej, er her, igennem hovedporten.
Vindebroen bliver lukket ved solnedgang, når daglejerne skal hjem.
Den skal betjenes fra begge sider, på samme tid, for at man kan komme over.
Vi skal overtage kontrollen med den -
- fra ydersiden, her, og indersiden, her.
På den anden side af hovedporten ligger, mandskabsbarakkerne.
250 soldater sover her hver nat, fuldt bevæbnede og klar til kamp.
Vi vil ikke være i stand til at bekæmpe dem, hvis de vågner.
Når vi er forbi barakkerne, kommer havelabyrinten.
Det er den eneste måde at krydse komplekset på uset.
Ikke alene skal jeg beskære hvert træ, -
- men ministerens kammer er højt oppe, -
- så haverne skal være flotte oppefra.
Det bringer os til pavillonen.
Det er det eneste skjul før borgen.
Hvis vi overlever skyen af pile der regner ned over os, -
- vil vi til sidst nå jernportene til beboelsen.
Den er komplet umulig at åbne fra ydersiden.
- Jeg er nødt til at gå. - Ja, selvfølgelig.
- Hvor skal du hen? - Han skal møde sin pige.
Hvorfor spilder vi vores tid her -
- når vi kan lytte til ungdommens eventyr om tabt uskyld?
Lad drengen være. Pas på dig selv.
Her er de falske dokumenter, nødvendige for at arbejde indenfor komplekset.
Jeg skal udføre reparationer på taget af dit vagttårn.
Den tidligere tømrer, udførte et dårligt arbejde.
Med de lønninger vi får, hvem kan bebrejde ham?
Jeg solgte tre kurve i dag.
Er der noget galt?
Jeg er træt af kun at spise ris.
Hvis jeg ikke var den eneste der arbejdede, -
- kunne vi måske have råd til noget andet.
Hvorfor bliver du ved med det?
Sorg er i orden, men selvødelæggelse -
- vil ikke bringe Lord Bartok tilbage. - Spar mig for din indsigt.
Det er alt vi har tilbage. Hvorfor bliver du ikke hjemme? Bare i aften!
Og se på dig væve flere kurve?
Jeg kan ikke blive ved meget længere.
Hvor er det?
- Hvor er det? - Hvilket?
Dit sværd.
Det er her.
- Jeg går. - Jeg er enig.
Dette er ikke et sted for en respektabel kvinde.
Jeg forlader dig.
Jeg håbede på at du ville komme tilbage.
Blive den mand jeg giftede mig med igen.
Men at du ville sælge dit sværd, viser kun at det aldrig vil ske.
Hvis du har noget at sige, for at ændre min mening, er tiden nu.
Ministeren er blevet hidkaldt.
Hans visdom og loyalitet vil altid blive husket.
Kom med mig.
Før han døde, anbefalede rådsformanden -
- at jeg holdt øje med dine forretninger med adelen.
Han følte at dine metoder, overskrider politisk sømmelighed.
Der skal opretholdes en balance, mellem dominans og formynderi.
Din første handling som rådsformand -
- skal være en ny skattelettelse for både borgere og adel.
Det er en stor ære for mig, at tjene dig i denne egenskab.
Din udnævnelse medfører også en ende -
- på al bestikkelse, afkrævet af adelen.
I din egenskab af minister, -
- var der nok afstand mellem os -
- til jeg kunne tillade disse friheder. Men ikke længere, der er intet behov.
Og din besættelse af Raiden, stopper øjeblikkeligt.
Du omgiver dig af mere sikkerhed end jeg.
Det er pinligt for dig. Han har allerede ødelagt sig selv.
Acceptér at du har vist dig stærkere med en vis værdighed.
Javel, Herre.
Jeg takke dig for din vejledning og visdom.
Forstår han ikke at jeg er under belejring?
Herre, jeg tror ikke længere Raiden er trussel mod dig.
- Hvorfor? - Han har solgt sit sværd.
Og?
En kriger der skiller sig af med sit sværd -
- kan kun blive tolket på én måde.
Han har afskrevet alle bånd til hans tidligere selv.
Tror du at du kan berolige mig med det? Hvem går op i et stykke metal?
Tror du at du kan skjule din fiasko i at afsløre ham -
- ved at bruge dette barnlige kriger kodeks som begrundelse?
Forlad mig.
Jeg vil beslutte hvad der skal gøres.
Vis dig selv. Vis dig selv! Vis dig selv!
Min mand spørger efter dig.
De seneste begivenheder har været interessante, -
- når man tænker over det.
Mens jeg stiger til toppunktet af mine ambitioner, -
- synker han dybere ned i afgrunden.
Når man anerkender den symmetri. Hvis du var ham, -
- kunne du tillade en sådan personlig skam og krænkelse at være ubesvaret?
Nej. Så det er gået op for mig -
- at når man har med en at gøre, med en sådan dyb intern skade, -
- at han simpelthen ikke er blevet skubbet langt nok.
Find Lord Bartoks familie til mig.
Har du forbehold for det der -
- bliver krævet af dig? - Slet ikke.
Og for denne pris, er der ikke meget jeg har forbehold med.
Kommandør.
Jeg har en overraskelse til dig i aften.
Et nyt udvalg.
Der bliver ingen forhandling om hende her.
Hun er stadig jomfru.
Du er kommet efter mig.
Hvad er der galt?
Du er kommet for at hente mig.
Er du ikke?
Raiden! Raiden, hjælp mig!
Forlad mig ikke.
Det er forbi.
- Der er ikke mere at gøre. - Er du sikker?
- Måske var han bare ligeglad med pigen. - Hører du hvad jeg siger?
Hans herres datter blev bragt til ham, som en skøge, -
- og han gjorde intet. Intet betyder noget for ham.
Ikke ære, ikke hans familie, ikke sig selv -
- og slet ikke dig.
Endelig er jeg fri.
Godt arbejde. Godt arbejde!
Jeg har markeret, hvor urnerne er begravet.
Det var godt gjort.
Vi har planlagt, vi har ofret, -
- vi har ventet på det rette tidspunkt. Og nu...
Er tiden inde.
Auguste, velkommen.
Jeg ser, du har en stor gave med.
Jeg ønskede at give dig noget specielt -
- i anerkendelse af din velfortjente udnævnelse.
Og som tak fordi du returnerede mine mænd.
Af alle de gaver jeg har modtaget, er denne den bedste.
Jeg skal have et kort møde med min datter -
- før jeg tager hjem med mine vagter. - Ja, ja det er fint.
Ære er noget, som alle mænd er født med.
Det kan ikke tages fra jer -
- ej heller kan det blive givet.
Det må bare ikke blive mistet.
Vi står nu foran vores sidste store handling.
I aften vil vores fjender bevidne -
- den syvende ranks ubrydelige kodeks.
Vi vil tilbagekræve, hvad de forsøgte at tage.
Vi vil genoprette vores herres navn.
Vores folks røst.
Og nationens sjæl.
Vagt! Vagt!
Hold dem tilbage så længe I kan.
- Det er ham! - Bliv i dine værelser.
Hvorfor stolede jeg på dig? Jeg sagde det, din tåbe!
Bliv i dine værelser! Åbn lugerne! Gør bueskytterne klar!
Lord Bartok var min ældste og bedste ven.
Jeg vidste, at du ikke ville tillade denne skændsel -
- at være uhævnet. - Min herre fortalte mig at -
- stod jeg tilbage uden nogen at stole på, -
- kunne jeg altid stole på dig.
Jeg tilbyder min hjælp på enhver måde.
Men på en betingelse.
Du sikrer min datters frihed fra den mand.
- Jeg giver dig mit ord. - Sig hvad du skal bruge.
Find et sikkert gemmested.
Vent. Tak.
Af sted!
Gjorde jeg det godt?
Du kæmpede tappert.
- Vi er kommet efter Gezza Mott. - Jeg kan ikke trække mig.
Tror du at du er en helt?
Du vil blive husket som en forræder og en skændsel.
Kun tiden vil vise hvordan vi bliver husket.
Noget du... ikke længere har.
Hvem der? Vi har lukket.
Din faders ære er blevet genoprettet.
Bartok navnet vil aldrig blive glemt.
Tak.
At føre et angreb på rådsformanden -
- en åbenlys foragt for min magt...
Det vil ikke være ustraffet. Det eneste spørgsmål er, -
- hvor alvorlig straffen skal være, -
- hvor mange generationer af hver, skal jeg udslette?
Den eneste grund til I er her -
- er fordi jeg ikke har nogen rådsformand.
Er der nogen der vil fremsætte deres mening?
Herre, det ville være fornuftigt at anerkende -
- at disse mænd er helte i folkets øjne. - Helte?
I folkets øjne, står disse mænd for de dyder, der gjorde nationen stor.
Dyder der engang blev æret af alle krigere.
Nu findes de næsten ikke i nogen.
Hvis din straf bliver opfattet som uretfærdig -
- risikerer du at gøre disse krigere -
- til martyrer, for en sag mod dig.
Hvis vi til gengæld behandler dem med en respekt -
- der sømmer sig for en ærefuld kriger, sammenkæder vi disse helte med os.
Jeg kan ikke tillade en sådan overtrædelse, af være ustraffet.
Alle skal vide, at ingen kan udfordre kejseren.
Min kejser...
- Må jeg foreslå en løsning? - Jeg har én anmodning mere.
Hvis det lykkedes, vil kejserens første indskydelse -
- være at halshugge mine mænd og deres familier.
- Det er sandt. - Men som med alle hans beslutninger, -
- vil han søge råd. Uden en rådsformand ved hans side, -
- vil han være åben for andres mening. - Du mener min.
Mine mænd accepterer at døden venter på dem -
- når deres opgave er fuldført. De er krigere i den syvende rank.
De vil ikke bede om benådning. Men jeg vil bede på deres vegne.
Og ikke for dig selv?
Disse krigere er ukendte for de fleste. Men én skiller sig ud.
Én er kendt af alle.
Kommandør.
- Hvad sker der? - Du overtager kommandoen over borgen.
Kommandør.
Kommandør, dette kan du ikke gøre.
Vi er med dig. Jeg er med dig.
Løjtnant, er din hengivenhed til kodekset ikke fuldstændig?
- Jo. - Som din kommandør, -
- giver jeg dig ordre til, -
- at tage kommandoen over Bartok klanen.
Det er med velvillig visdom og agtelse -
- at kejseren erklærer disse noble krigere -
- for folkets helte. De er et strålende eksempel på -
- de værdier, der binder vores stolte nation sammen.
Dog, ligegyldigt omstændighederne, -
- er et angreb på et medlem af kejserens råd, -
- i følge loven, at betragte som et angreb på -
- kejseren selv og på vores stolte nation.
Undskyld.
Undskyld for alt du har udholdt.
Det var ikke svært at spille rollen.
Det var ubærligt at tænke på, om jeg var ved at miste dig.
Danske tekster: SUBLiME www.nxtgn.org